The Kid Swedish 29,97 fps Translated by Passe
Jag är ledsen, jag kan inte hitta min plånbok,
Jag har säkert tio av dom.
Kan du slå in min först, tack.
Det är någon före er, herrn.
Jag brukar ha växel i min lilla växelbjörn, men...
Det är nästan intressant.
Hur mycket blir hennes?
- 5.26. - Slå ihop det, är du snäll.
Vänta, vänta. Om det inte är i denna, så är det i den andra.
- Det blir 9.65. - Tack så mycket.
Vad snällt. Du hade inte behövt göra det för mig.
Jag gjorde inte det för dig.
Kolla på några handväskor nästa gång.
Tönt.
- Vad kan jag göra för er, fru borgmästare. - Någon skitstövel...
skitstövel... från åklagarmyndigheten...
har haft mage att nämna ordet "fängelse".
Buäää...
- Kan någon ringa efter "Buäämbulansen"! - Vad? Vad sa du?
Fru borgmästare, vet du vad den vanligaste dödsorsaken...
- för politiker under 60 är? - Nej.
Självömkan. Fru borgmästare, jag hjälper dig gärna ur den här soppan...
som du så villigt satt dig själv i.
- Men du borde göra något. - Vad då?
- Sluta gråta. - Jag ska försöka.
Nej, jag menar omedelbart. Jag får huvudvärk.
Ursäkta mig, vill ni ha något mer att dricka
Har ni någon singelmaltwhiskey?
Javisst.
Så, vad jobbar du med?
Vill du berätta för mig?
Du vet, tröst hos en främling, och det där.
Nej.
Åh. Måste vara nåt på Internet.
Eller finans.
Genteknik, kanske, eller?
- Jag är imagekonsult, okej? - Okej.
Så du på nåt sätt felsöker för folk?
Du vet, ger dom en översyn när dom behöver fräschas upp?
Just det.
Vet du,
jag är på väg till L.A. för att börja som programledare på lokalnyheterna,
och jag tror inte det är en tillfällighet att jag sitter bredvid dig.
Jag fattar. Så det kosmiska syftet med vårt möte är för mig att ge dig gratisråd.
Vad får jag ut av det?
Det vet vi inte än. Men jag blir skyldig dig en gentjänst.
- Om jag gör det, håller du tyst då? - Tyst som döden.
Ditt hår är för stort, dina ögonbryn för mörka, dina naglar är för långa...
och din ansiktskräm är för orange.
Din parfym är för söt. Det är nyheter, sötnos, inte studentbal.
- Jag gillar dina ögon... - Åh. Tack.
Blåare. Prova färgade kontaktlinser.
Men bara när du är i studion eller i L.A.
- Ta ut dom när du är på uppdrag. - Vad tycker du om min brytning?
Alla varnar mig för att säga "ni allihopa".
Sluta aldrig säga "ni allihopa". Ditt "ni allihopa" är ditt varumärke.
Säg "ni allihopa", så blir du befordrad inom 6 månader.
Säg "ni allihopa" med ett leende, så blir du berömd inom 12.
Oj då... Tack så mycket.
Varsågod.
Nu, snälla, kan du hålla tyst?
Okej, låt mig prata med honom. Hallå, Ers Nåd. Hur mår ni?
Bra. Tack så mycket.
Definiera "inte riktigt ensam".
Ers Nåd, var denna mannekäng uppblåsbar?
Du vet, om pressen...
Duckade för en kula.
Lyssna, det kommer att blåsa över.
Hallå! Såg du det...
det...
Ja.
Tolv gräddpajer är på väg till stadium.
Bob Riley väntar dig i ägarlogen klockan 3:00.
Amy möter dig där. Och varför har du en gul slips?
Janet, hur vet du att jag har min gula slips? Du kan ju inte se mig.
Jag hör stressen i din röst.
Och när du är stressad, så har du din gula slips,
för den gör att du känner dig mäktig, så du kommer nog skrika på mig,
vilket jag inte är upplagd för, så låt bli.
- Snygg slips. - Jag är inte stressad.
Det är inget fel på mig.
Jag sov bara dåligt i natt. Kan jag få dagens jobb, tack.
Ta av dig telefonen. Du är bland människor nu.
Jag gjorde ettorna och tvåorna. Där är en trea, en fyra.
Jag markerade femman i din e-post. Det är en åtta på ditt skrivbord för påskrift.
Och det står en tia i ditt kontor.
Varför släppte du in honom på kontoret, Janet?
Han hotade mig med en machete.
Han är din far, Russ.
Vänta en minut och kom in och säg att jag är sen till nåt.
- Jag hatar dig. - Slåss rättvist.
- Det var ett fint foto på dig och Al De Niro. - Robert De Niro.
Det var ett fint foto på dig och Robert De Niro.
Jo, det kunde det vara förutom att det är Al Pacino.
Åh.
Så, pappa, vad kan jag göra för dig?
Fick du checken jag skickade i morse?
Ja, ja, det fick jag.
Men jag frågade dig inte om en check.
Jag frågade om du kunde komma över och hjälpa till med ett par saker.
Tid är pengar, pappa,
och min tid är värd mycket mer än en flyttgubbes,
så tyvärr får checken räcka.
Din syster med familj kommer över på middag imorgon kväll.
Du har inte träffat dina syskonbarn på länge.
- Du kanske vill ha några saker från vinden. - Som vadå, pappa?
- Mera av mina barndomsminnen? - Man vet aldrig.
Hur många gånger under dom 20 år som du bott i det där huset...
har jag bett dig om någonting, va?
Någonting över huvud taget?
Du är sen... till ett väldigt viktigt möte.
Massor av ilskna och mycket viktiga människor kräver att du kommer.
Det är kalabalik, säkert, någonstans.
Och du måste verkligen gå... omedelbart.
Lycka till med flytten, pappa. Hör av dig om hur det går.
Ring Fred och kolla hur marknaden stängde. Kolla NASDAQ, hej då.
Det är perfekt. Du ser strålande ut.
Helt och fullt sagolik.
Titta inte på mig. Titta där ute.
Har vi signerat en ny klient?
Vi slog vad. Om jag får honom att se snygg ut, så får jag en varmkorv.
Du kommer svälta.
Inte en chans.
- Tack så mycket. - Det var så lite.
- Dela den inte med tönten. - Inte en chans.
Se upp med kolesterolen, varmkorvmannen. Låt mig ta den istället.
Hallå, jag jobbade hårt för den!
Amy, dom där korvarna tar död på dig.
Förresten så ska vi ha hummer i gräddsås.
Jag vill inte ha hummer i gräddsås. Jag vill ha varmkorv med senap.
Sluta bita på naglarna, Amy.
Nageln. Jag biter bara på en. Varför bryr du dig förresten?
Jag bryr mig för att du jobbar för mig.
När du biter på naglarna så annonserar du svaghet.
Verkligen? Annonserar svaghet med en ynka nagel?
- Vad annonserar detta? - Trevligt.
- Hej, Mike. Är han inne? - Han väntar på dig.
Vänta lite. Vänta lite.
Hej.
Jag har inte sett dig på ett par dagar. Hur har du haft det?
Bra.
- Kan vi gå in nu? - Nej. Nu ska du fråga mig.
Vi är väldigt sena.
- Jag har inte tid att... - Kom igen. Gör ett försök.
Hej, Amy.
Hur mår du?
Bra.
Vi är verkligen sena.
Hallå, kavalleriet är här!
Russ Duritz kommer till undsättning!
Här för att rädda min stackars ända.
Josh, ta hand om honom.
- Lycka till. - Jodå.
Hej, det är jag som är Josh. Mr. Rileys assistent.
- Om du behöver något... - Det gör jag.
Jag vill att du går upp på läktaren och hämtar ett dussin 8 till 12 år gamla barn.
Åtta pojkar, fyra flickor. Fem vita, fyra latinamerikaner, tre svarta.
- Kom tillbaka med dom inom tre minuter. - Okej.
Jag behöver din Hi-8 för detta.
Så varför får jag på käften av alla?
Som jag ser det, så är detta
bara ett litet missförstånd.
Okej, Bob, få se om jag kan förklara för dig...
hur andra ser på detta.
Du förstår, för Joe Baseball-fan där ute,
så är du den som lovade att du skulle ge fem procent...
på varje såld biljett denna säsong till en Baseball-läger för innerstadsungar.
Du är också den som gav pressen bilder på ungar som var på detta läger,
som, faktiskt, inte finns.
Ännu. Jag hade avsikten att sätta igång med det, så småningom.
- Åh. - Jag är väldigt upptagen.
Nej, Bob, du är inte väldigt upptagen.
Du förstår, du är väldigt "koorkad".
En korkad man som lekte Mr. Välgörare...
för att du skulle imponera på stadsfullmäktige...
så att dom byggde dig en ny Baseball-arena.
Men vet du. Hej då, bollarena.
Hejsan, fängelse.
Så vad har du för plan?
Vad tycker du om chokladpaj?
Vadå?
Ska hon mata ungarna med chokladpaj för att rädda mig ur denna soppa?
Nej. Ungarna ska mata dig chokladpaj för att rädda dig ur denna soppa.
- Va? - Bob,
var beredd att bli matad!
Jag förtjänar det!
Mer paj i ansiktet!
Bob, pressen kommer att svälja detta med hull och hår.
Amy, vad tycker du?
- Amy? Amy? - Vill du veta vad jag tycker?
Jag tycker det är något läskigt över det här.
Amy, Amy, Jag lovar dig...
Jag ska se till att redigeringen av bandet sker smakfullt, okej?
- Det är jag säker på. - Nej, jag lovar.
- Vi gjorde inget fel idag. - Nej.
- Vi gjorde det rätta för vår klient, Bob Riley. - Jag älskar honom.
Russ, idag utnyttjade vi skamlöst oskyldiga barn...
bara för att hjälpa en buse med hans kassaflödesproblem.
Ska du ha det sista av fisken?
Russ, du borde ta detta på allvar. Du fyller 40 om...
Tack för att du tar upp det. Och du är inte i en ålder som...
Jo, det är vi båda.
Vi kan inte längre prata om hur vi ska bli när vi är vuxna.
Vi är vuxna.
- Är det allt? - Ja.
- Är du klar? - Ja, jag är klar.
Bra.
Toshiya, om du blir kallad en tönt fyra gånger...
på samma dag, innebär det att det är sant?
- Vadå, bara fyra? Vaknade du sent? - Förlåt mig.
Jag frågar Toshiya.
Bara fyra gånger, ett mönster. Det måste vara fem gånger för att vara sant.
- Tack, Där ser du. Det finns hopp. - Tönt.
Tack.
Pedro, se till att detta hamnar i soporna.
Ja!
Det var fantastiskt! Jag kan inte tro att du gjorde en så... fantastisk sak!
Inte jag heller.
Jag måste vara ordentligt stressad.
Den ligger nog där fortfarande.
Du hoppar inte i där...
för att leta efter det där illaluktande, fiskinsmorda bandet!
Du har rätt. Jag borde inte hoppa i.
Jag har en 20 000-kronors-kostym. Kom igen. Jag ska hjälpa dig.
Kom igen, kom igen, kom igen. Distrahera dig själv.
Lyssna på dina instinkter. Titta på månen.
- Titta på den. - Vadå? Titta på vadå?
Titta.
Är den inte vacker? Den är stor, den är vacker,
den cirklar runt jorden, den bevisar än en gång...
att universum inte cirkulerar runt dig.
Den är värd en titt, om du frågar mig.
Tittar du?
- Jag tittade. - Titta igen!
Okej! Amy...
Sluta larva dig, okej? Jag tittade.
Kan vi gå nu?
- Kom igen, surpuppa. - Kan du sluta nu?
Jag slutade.
Jag vill visa dig något. Säg till om du tycker det är sött.
Åh! Se på månen! Den är så stor och rund,
och när jag ser på den, blir jag alldeles till mig!
Och ingen skulle kunna tro att jag nästan är 30! Åh!
Vad tycker du?
Sött eller bara korkat?
Vet du, Russ, just när jag tror att jag sett det värsta,
att det inte finns en chans att du kan sjunka lägre,
så överträffar du dig själv.
Och sen,
när jag nästan är på väg att sticka, så gör du något.
Som ikväll, när du slängde bandet.
Då får jag en pytteliten, kort skymt av barnet inom dig.
Då bestämmer jag mig för att hänga kvar fem minuter till,
för att se vad som händer.
Hej då.
Janet, ring till larmbolaget direkt i morgon bitti, okej?
Inte en chans att någon ska ta sig in genom grindarna.
Aldrig! Faktiskt, så ring nu med en gång, och säg till dom...
- Klockan är 3 på natten. - Janet, jag bryr mig inte om att klockan är 3.
Dom ska ju ha 24-timmars jourservice, okej?
Jag vill ha känsligheten satt på 10.
Jag vill ha elchocker. Jag vill ha bränt kött. Förstår du?
- Skriv ner det, Janet. - "Bränt kött".
- Skriv ner det. - Det var nog bara något grannbarn.
Jag förstår inte varför du är upprörd.
- Jag är inte upprörd. Jag är arg. - Okej. Arg, inte upprörd.
Vet du, vi kanske skulle byta larmbolag, okej?
Jaha.
Jag vill ha rottweilers. Jag vill ha stora, skrämmande rottweilers.
Jag vill att han som tränar hundarna ska vara rädd att komma hit, okej?
- Jag vill ha en vallgrav med lava. - "Vallgrav med lava".
Troll också? Onda troll?
Nej, Janet. Inga troll.
- Hallå? Russ, det är pappa. - Vänta ett tag, Janet.
- Älskling, jag är ledsen. - Jag vet att jag frågade,
men det vore trevligt om du kom på middag.
Jag vet att Joanne och barnen skulle vara glada att träffa dig.
Och, ja, om ditt schema tillåter...
- Janet, jag går och lägger mig. - Bra idé. Jag också.
Jag vill inte prata med dig eller någon annan dom kommande tre timmarna.
- Gissa vad. Inte jag heller! - Hej då.
"Rusty".
Pappa, du börjar bli riktigt underlig.
Hallå!
Hallå, stanna! Stanna! Kom tillbaka!
Kom tillbaka! Hallå!
Jag fick dig!
Hallå! Hallå!
Försvinn därifrån!
Se upp, din idiot!
Flytta på dig, tönt!
Hallå!
God kväll.
En grabb...
sprang in här nyss, och...
Såg någon av er honom?
Kan någon här se något?
För grabben som var här...
- Han... - Vi syns.
Hallå! Konstapeln!
Åhå.
God morgon, doktorn.
Jag går rakt på saken, om du inte har något emot det.
Jag har ett möte om tio minuter.
Du har rätt till en 50-minuters timme.
Tack, men jag behöver bara en fem-minuters timme...
eller hur länge det nu behövs för dig att skriva ut ett recept.
Jag förstår.
Vi borde prata om detta. Varför sätter du dig inte?
Nej, tack. Jag vill inte sitta.
Det börjar alltid med att sitta ner.
Du sätter dig och sen, utan att du fattat det,
så har tolv år gått, och du pratar fortfarande om...
den gången du såg din mor naken i duschen.
Såg du din mor naken i duschen?
Nej! Jag säger bara att jag hellre står, okej?
Du förstår, jag vill inte ha terapi.
- Jag behöver inte terapi. - Varför känner du så?
För jag är inte som andra knäppgökar som vandrar igenom här, okej?
Jag har inte tobaksproblem. Jag har inte alkoholproblem.
Jag har inte garderoben full av damunderkläder.
Sitt ner, Mr. Duritz, och tala om vad problemet är.
- Nej, du! - Mr. Duritz, jag försöker inte lura dig.
Jag försöker förstå dina problem.
Mitt problem. Singularis. Bara ett.
Okej. Vad är det?
Dom senaste... veckorna,
har jag sett en man i ett flygplan.
Åh, jag förstår.
Inte på det sättet! Jag menar...
Jag har hallucinerat en man i ett flygplan.
Och dessa...
illusioner eller vad ni kallar dom,
verkar bli värre.
I alla fall, nu ser jag... en grabb.
Och du tror att denna grabb också är en hallucination?
Ja.
Är han någon ni kände förr, från er barndom?
Nej, inte från min barndom. Jag har glömt min barndom.
Min barndom är bakom mig, där den hör hemma.
Men den vill inte stanna där, eller hur?
Mr. Duritz, Jag märker att ditt öga rycker.
- Jag har inga ticks. - Jag sa inte att du hade ticks.
Det är inte ticks. Jag har torra ögon. Varför frågar du om mina torra ögon?
- Varför är du upprörd? - För att jag har hallucinationer!
Och jag ber er att få dom att försvinna...
med kraftig medicinering som jag kan hämta upp på väg till jobbet.
Snälla, frun.
Mr. Duritz, du ska hämta upp din kraftiga medicin...
och sen ska du åka hem...
- och ta ledigt resten av dagen. - Ja, frun.
Detta är för totalt fyra piller.
Dom hjälper dig att hålla dig lugn tills imorgon kl. fyra,
då jag förväntar mig att du är tillbaka här på kontoret...
för ett möte som du måste lova att komma till.
Ja, frun.
Du har dessa hallucinationer av en anledning.
- Ja, frun. - Och, Mr. Duritz,
du måste komma på vad den anledningen är.
Tack så mycket.
Kvinnan vi pratar om, om jag förstår rätt,
så var hon din pilatesinstruktör.
- Nå, jag... - Tittar du på detta?
- Oturligt nog, ja. - Jag menar, inte vacker som du, älskling.
- Åh, det är bra. - Varför säger han inte det jag sagt till honom?
- Han är en skådis. Han improviserar. - Ge mig hans mobilnummer.
Dom låter honom inte ta med mobilen till studion.
Ge mig nåt nummer, okej, Janet?
Kustbevakningen, polisen.
Ge mig nåt nummer innan han självantänder.
Jag ska se om jag kan stänga av strömmen i Atlanta.
Okej, jag är med.
Okej, jag har det. Hej då.
- Du! - Bli inte arg. Jag ska städa.
Rör dig inte!
Detta måste upphöra, okej? Det är... Det är fel!
Du kan inte bara bryta dig in i folks hus så där!
Det är olagligt!
Jag ringer polisen nu, okej?
Säg till dom...
Känner jag dig?
Jag vet inte.
Varför kommer du tillbaka hit hela tiden?
Jag kom för att hämta mitt flygplan.
- Och sen såg jag popcornen. - Ditt flygplan?
Mamma gav mig det i julas. Hur fick du det?
Det är mitt flygplan, okej?
Pappa lämnade det här nyss.
Okej? Det låg på hans vind länge. Jag har haft det i 30...
30 år.
Varför står det då mitt namn på det?
Titta. Här. "Rusty".
Russell Morley Duritz.
Jag hatar det där korkade namnet!
Hur visste du mitt namn?
- Mammas namn är Gloria. Din pappas namn är Sam. - Hur vet du allt det?
- Din syster heter Joanne. - Men alla kallar henne...
- Josie. - Josie.
Hej.
Är du den jag tror du är?
Jag vet inte.
Hur kom jag hit?
Jag vet inte.
Jösses.
Hur gammal är du?
40... om några dagar.
Det... är... gammalt.
Jag blir åtta om några dagar.
Åtta.
Du är åtta.
Jag är åtta.
Det här är läskigt.
Nej.
Det här är sanslöst.
Okej. Jag går till köket. Jag ska göra en smörgås.
Det är trygghet i smörgåsar.
Förstår du? Trygghet i smörgåsar.
Det är konstigt att han visste att vi kallade Joanne "Josie".
Men bara jag vet det hemliga namnet...
jag hade på tant Cathy...
när hon hade sina epileptiska anfall.
Tant Spazzy!
Trygghet. Trygghet i en smörgås.
Trygghet i en smörgås.
Trygghet i en smörgås. Trygghet...
Stick iväg!
Okej, hallucination, stick iväg!
Har jag en mardröm?
Nej. Du har ingen mardröm, förstår du.
Du... finns... inte...
Jag har en mardröm, okej, och ett nervöst sammanbrott.
Det är mitt första sammanbrott, så jag är inte säker på hur det går till.
Men jag är ganska säker på att jag drömmer, förstår du? Drömmer! Drömmer!
Drömmer! Drömmer! Okej?
Jag tror inte du drömmer, för du pratar och ditt öga rycker.
Hallå! Jag har inte tid att bli galen, okej?
Så om du vill att jag ska bli galen, så får du ringa till Janet...
precis som alla andra, och boka ett möte!
Åh, bra. Okej.
Kontakta yttervärlden.
Hej, Janet. Det är Russ. Nej, nej, bra.
Ingenting. Bra. Nej, jag skulle bara ringa tillbaka.
Vill du höra något lustigt? Jag var nere...
- och nu är jag uppe, förstår du... - Hallå.
Du tappade det här.
- Russ, hallå! - Trygghet i en smörgås.
Trygghet i en smörgås. Trygghet!
Trygghet i en... smörgås.
Åh.
Du är bara en hallucination.
En som just ska försvinna.
Bered dig på att försvinna!
Det är bäst att du försvinner.
Jag sitter på golvet.
Jag tar den riktigt starka medicinen.
Väntar bara på att den ska verka.
Bered dig på att försvinna. Ha ha!
Försvunnen?
Väldigt starka medicinen verkar fungera.
Jag är fortfarande här.
Åh.
Jag tänker inte slänga dina lemlästade fiender i kontainern.
Jag har mina begränsningar.
Kommer du ihåg när du skrev på sekretessavtalet på kontoret.
- Ja. - Och kommer du ihåg att jag sa...
att om du nånsin sa något till någon om nånting som händer i företaget...
så skulle jag inte bara stämma dig, utan också ruinera dig?
Suck.
Okej, då.
Kan du... Kan du se honom?
Ja, det kan jag.
Kan du se en liten pojke som står där.
Ja.
Jag är ganska säker.
Okej.
Den lilla pojken är jag som åttaåring.
Och jag vill att du får honom att försvinna.
- Han är du? Som åttaåring? - Ja.
Och du vill att jag ska få honom att försvinna?
Snälla.
- Hur var terapin idag? - Gör det, Janet!
- Hur ska jag få ett barn att försvinna? - Du är assistenten!
Ta reda på det, okej?
Du skrek åt mig! Jättebra. Det... Det hjälper säkert.
Jag känner att jag tänker mycket bättre.
Jag... Jag kommer mycket närmare mina magiska assitentkrafter.
Abra kadabra.
Pang! Nu! Ha!
- Hej. - Funkade inte.
Jag borde ha haft mina magiska underkläder.
In i bilen.
- Jag är besviken på dig, Janet. - Åh, jag får sparken, hoppas jag.
- Nej. Glöm din bonus. - Åh, bu-hu. Hur blir det med tandvård?
Min chef verkar ha förlorat förståndet.
Är du säker på att du inte hellre stannar här hos mig?
Det är okej.
Buäää! Buäää! Kan någon ringa efter "Buäämbulansen"!
Vad gråter du för egentligen?
Jag vill bara hem.
Jag försöker få hem dig, okej?
- Är jag i trubbel? - Du kommer vara det om du torkar snor...
på kalvskinnsätena... Gör det inte.
Försök komma ihåg var du bor, okej?
- Du borde veta det. - Jag vet inte det. Vi flyttade 12 gånger.
Vi flyttar ett dussin gånger?
- Ja. Ett dussin är 12. Vi flyttade 12 gånger. - Vad hände?
Vad hände? En lastbil kommer,
dom lastar i allt du har, och du flyttar till ett annat hus.
- Tolv gånger. - Titta! Där är det! Kommer du ihåg?
- Nej. - Titta, där ramlade vi ner från taket förra året.
Där är busken vi trillade ner i.
Och där kröp den där stora pungråttan under huset.
- Kommer du ihåg? - Ja, det var en av livets stora höjdpunkter,
när pungråttan kröp under huset.
- Hur kunde jag glömma? - Kommer du inte ihåg pungråttan?
Den var ungefär så stor!
Och den hade långa tänder.
Han tog våra gympaskor i munnen och sprang iväg. Du måste komma ihåg det.
Jag kommer inte ihåg pungråttan, okej?
Jag kommer knappt ihåg att vi bott här.
Men det gör du, och det är det enda som räknas. Ut nu.
Vänta.
Huset. Det är annorlunda.
Hej då, älskling.
Vem är det?
Vad ska jag göra?
Vad gör vi nu?
Hallå, sluta med vattenfallet, okej?
Vet du vad den vanligaste dödsorsaken för barn under åtta år är? Självömkan.
Och du är redan ömklig nog.
Jag gör åtminstone inte så här!
Trevligt.
Chester! Här, gubben! Kom nu, Chester!
Chester!
Här, gubben! Kom nu, Chester!
Chester!
Kom nu, Chester! Chester!
Här, gubben! Kom nu, Chester!
- Chester! - Grabben, kan du sluta skrika?
- Chester! - Hallå! Nu!
Var är Chester?
Vem är Chester?
Min hund. Hunden som jag ska få när jag blir vuxen.
Åh.
Världens bästa hund.
Han som sitter bak i min truck,
spelar frisbee, följer med överallt.
- Chester! - Dåliga nyheter, grabben.
- Ingen hund här. - Vad menar du?
Jag menar ingen hund. Det finns ingen hund här.
- Jag har ingen hund. - Ingen hund?
- Ingen hund? Jag växte upp utan hund? - Ja, just det.
- Varför har jag ingen hund? - För jag vill inte ha en hund, okej?
Jag kan inte ta hand om en hund.
Jag reser mycket i jobbet.
Reser mycket i jobbet?
Jag blev jetpilot, eller hur?
Jag visste det! Jag visste att jag skulle bli jetpilot!
Nej.
- Nej, blev jag inte pilot? - Inte riktigt, nej.
- Vad gör jag då? - Du är imagekonsult.
- Vad är det? - Det är...
- Vad gör en konsult? - Konsulterar.
Men vad gör jag?
Du gör ingenting. Du säger till andra vad dom ska göra.
Det är det som är roligt. Du kör med folk.
Så här: Sluta prata!
Borde det inte finnas en kvinna här någonstans?
Vad menar du, en kvinna som bor här? Nej. Jag bor själv.
Jag tyckte du sa att du var 40.
Jag sa att jag var nästan 40. Vadå?
Så jag är 40, jag är inte gift,
jag är inte pilot, och jag har ingen hund?
Jag blev en förlorare.
Åh! Kolla på den!
Oj! Jösses! Jösses!
Titta på månen!
- Häftigt! - Hallå, hallå. Sluta skrika!
- Jösses! Varför är du vaken?
Titta på den! Vilken jätte!
Vad är det med er? Det är månen, okej?
Du reser 30 år i tiden,
och allt du kan göra är att stå här och skrika att månen är uppe?
Men du kan se gubben i månen riktigt bra i kväll!
Pratade han med dig?
Bjöd han in dig på en liten bit ost?
Blåste han fisbubblor ur rumpan hans, eller?
För gjorde han inte det, så är det ingen idé att hetsa upp sig för månen,
- eller? - Ledsen. Jag ska aldrig mer hetsa upp mig.
Tydligen.
Vänta!
Får jag fråga en sak?
Varför blir månen liksom orange ibland?
För att det är ett...
ett fält av...
Håll tyst nu och lägg dig, okej?
Eller ännu bättre, stick iväg!
Jag visste det! Jag växte upp till en som inte vet någonting!
Och som inte har hund!
Grabben?
Bra.
Kanske Russ här kan förklara bättre än vad jag kan. Russ?
Så här ser vi på saken, Mr. Vivier.
Säg Vivian.
Okej. Vivian.
Du ska börsnoteras, dina aktier ska börja säljas,
din mjukvara är lysande, och allt det är bra.
Men om du vill in i Fortune 500, måste du förstå...
att till slut vill folk veta vem du är.
Och då blir det lite knepigt.
Knepigt. Just det. Väldig knepigt.
Jag förstår inte varför jag ska ändra på mig.
Okej. Låt oss se vad vi har.
- Du bor i en hydda... - Jag vägrar klippa håret,
och jag rakar mig inte.
Låt mig vara ärlig, Z.Z.
Om du vill rida din ko till Farm-Aid, behöver du inte ändra något.
Men om du vill hamna på förstasidan av Wall Street Journal,
så måste du ändra på en sak.
Den...
För att...
Någon du känner?
- Va? - En kompis?
Nej!
- Det är en liten pojke. - Hallå!
- Jag känner inga barn. - Jag svälter!
Tragiskt hur föräldrarna skickar ut barnen att tigga så där.
- Väldigt tragiskt. - Jag fattar det inte.
Russ Duritz, jag är hungrig!
Jag vill ha mat! Jag är hungrig!
Om ni ursäktar mig ett... ögonblick, tack.
Vad gör du här? Jag trodde du försvann.
- Jag kan inte försvinna. Jag är hungrig! - Hej.
Jag heter Amy. Vem är du?
Jag heter Rusty.
Och vem är Rusty?
Min systerson.
- Din systerson? - Ja. Min systers son.
- Han som börjar högskolan i höst? - Nej. Den andra.
Melissa?
Ja, Amy. Detta är Melissa.
Nej, den andra.
- Den hon inte vill prata om. - Åh, jag förstår.
Det förklarar varför du inte sagt något om honom.
Kanske jag inte talar om allt för dig.
Så, har du roligt men din morbror?
Inte riktigt. Han tvingade mig att sova utomhus,
jag fick ingen frukost,
och han har ingen hund.
Det är ett problem.
- Tvingade du honom att sova utomhus? - Han sov i ett tält.
- Har du ett tält? - Det var hans tält.
Du gav honom ingen frukost.
Han klarar att hoppa över ett mål.
Rusty, är du hungrig?
- Utsvulten. - Vi går och äter bacon och ägg.
Nej, nej, nej. Rusty får inte äta bacon och ägg.
Han måste tillbaka till sin mamma nu.
Glöm inte Kennys ikväll.
- Hej då, Rusty! - Hej då!
Trevligt att råkas.
Sluta med den där sura minen nu.
Jag gillar den där Amy.
Jag slår vad om att hon gillar hundar.
Jag vet inte vad som är värst... Att jag har dig på halsen...
eller att jag inte vet vad jag ska göra åt det.
Varför går vi inte och äter?
Varför? När du inte vet vad du ska göra, vill du smälla i dig mat?
Nej, för att det står så, där uppe i himlen.
Okej. Varför går vi inte och äter?
Vad vill ni ha?
Jag tar rostat bröd, pannkakor och bacon.
Ge honom något hälsosamt, okej?
Ledsen. Vi serverar bara stärkande, söt, salt mat...
med mycket fett, som smakar gott.
Gör människor tillfreds innerst inne.
Okej. Jag tar rostat bröd, pannkakor och bacon.
- Vill du ha milkshake till? - Choklad, tack.
Extra vispgrädde.
Och för dig?
Vet du, jag tar nog bara en magisk bönomelett.
Åh, fick någon inte sitt kaffe idag? Jag hämtar det!
Kanske hinner du innan restaurangen försvinner.
Vad tittar du på, Sparky?
Åh, hjälp.
- Vad gör du här? - Äter rostbröd, pannkakor och bacon.
Jag pratar inte om det. Varför kom du hit?
Jag vet inte.
Mitt modellplan?
Du har redan fått det, och vi ligger fortfarande illa till.
Vi ligger värre till än förut.
- Vad ska jag göra med dig? - Vad vill du göra med mig?
Jag vill sätta dig på diet, knubbis!
Fixa till dig så du inte är en så sorglig förlorare.
Det är vad jag gör varje dag, okej?
Får folk att se bra ut är vad jag gör.
Problemet är att...
det är så mycket att göra med dig, så jag vet inte var jag ska börja.
Jag skulle vilja slippa få stryk så mycket.
Andra barn skrattar jämt åt oss.
Det sårar mig.
Varför tänkte jag inte på det?
Det var därför du kom, okej?
Jag ska lära dig att slåss. Förresten,
dom skrattar inte åt oss, dom skrattar åt dig.
När du blir mig, skrattar dom så dör dom!
- Skrattar dom så dör dom? - Ja.
Skrattar du så dör du! Skrattar du så dör du!
Pang! Pang!
Pang! Pang! Pang! Pang! Pang! Pang! Pang!
- Pang! Pang! Pang! Pang! - Okej, okej, håll tyst!
- Gissa vad. Jag måste kissa. - Va?
Är du säker på att du känner någon som kan lära mig att slåss?
Ja, jag tror jag kan hitta någon.
Är det inte häftigt att vi båda måste gå samtidigt?
Ja. Jag kommer att vårda detta ögonblick hela livet.
Jag vill bara ha en bit till. En bit till.
- Hallå! - Åh, nej.
Säg inte att det är pizza.
Du är fem veckor från att försvara titeln.
- Varför äter du... - Jag äter när jag är nervös.
Lägg av!
Du skulle också vara nervös om du gifte dig imorgon.
Ja, jag skulle vara nervös för att min brud skulle spola mig...
för att jag var en stor, tjock fettklump.
- Hej, Giselle. - Hej, Russ.
- Vad är det? Är det 10 extra kilon? - Nej.
- Hallå! Sluta... - Jäklar, han låter inte ens dig äta, va?
- Ser han ut som om han behövde pizza? - Vem är han?
Det här är Russ systerson, Rusty.
Jag visste inte att du hade två syskonbarn.
- Hur ser jag ut, älskling? Titta. - Som Adonis.
Hallå, Adonis. Adonis!
- Vad är det? - Kan jag låna din boxningsring.
Jag vill ge knubbisen här några lektioner.
- Kanske du kan hjälpa till, visa några knep? - Gärna.
Då kan du slå honom på käften...
nästa gång han kallar dig knubbis.
Häftigt!
Först grunderna.
Försöker du bli knockad eller? Upp med nävarna då!
Du måste skydda käken. Om jag slår till på käken... Då är det över.
Kom ihåg, detta är nummer ett, detta är nummer två. Du slår ett, två.
Ett, två. Kom igen. Försök.
Så ja, det är bra. Kom igen. Håll dig undan.
Kom igen.
Kom igen. Bra. Kom igen. Kom igen.
- Du slog mig. - Ja, tyvärr så slog jag dig.
Men jag kommer inte slå mig själv för det.
Eller kanske... ska jag!
Kom igen. slåss! Ja, kom igen! Kom igen!
Kom igen, grabben! Slåss, kom igen. Kom igen.
- Ett, två! Ett, två! - Kom igen, Rusty! Slå honom!
Vems sida är du på?
Klipp till, klipp till!
Åh!
Vänta, vänta! Ta det lugnt, lille Tyson!
Vad ska du göra nu? Bita örat av honom? Vi slår inte när dom ligger ner.
- Dom slår mig när jag ligger ner. - Vänta lite, vänta! Vem?
- Ungarna på skolan. - Grabben har problem i skolan.
Varför sa du inte det, Russ?
Jag visar hur man boxas. Han behöver inte det. Han behöver lära sig gatuslagsmål.
- Visa den där saxhållningen från W.W.F. - Då kör vi. Klar?
Vänta!
Det där kan jag använda!
Har du sett hur lika dom två är?
Det är klart. Dom är släkt, eller hur?
Jag antar det.
Russ Duritzs kontor. Vad kan jag hjälpa till med?
- Det är jag. Vad händer? - Åh, är det du.
Jag har inte hört av dig på fyra timmar.
Jag trodde du var död. Hur mår mini-du?
Det där var roligt, Janet. Vad händer
- Du har 19 meddelanden. Vill du höra dom? - Får jag höra dom.
- Låt mig se...
Bob Riley. Bob Riley.
Inte Bob Riley. Inte Bob Riley. Bob Riley.
Bob Riley. Jag är säker på att det finns en till. Vänta lite. Här, Bob Riley.
Hej...
Hej, Amy! Vart ska du?
Hem och käka glass. Vi syns där.
- Glass? - Hej då!
Får jag fråga en sak?
- Javisst. - Är du vår flickvän.
Det var ett lustigt uttryck.
För det mesta... nej.
- Får jag fråga en sak? - Javisst.
Är du vår systerson.
För det mesta...
nej.
Men ni är släkt, eller hur?
Jaa.
- Hur nära? - Ganska.
Hur nära är ganska?
Ganska mycket.
Åh, herre gud.
- Hej. - Han är din son!
- Va? - Han är din son! Du har en son!
Vänta!
Och du har aldrig sagt ett knyst!
Du är någon värdelös pappa...
som hade besöksrätt idag eller nåt.
- Amy, vet du hur... - Vem är mamman, förresten?
Jag vill inte veta. Jag vet. Det är den där svenska bruden, eller?
Ja, den där Ingesborg eller Smorgasborg eller vad hon heter.
Inte för att jag bryr mig, om vem eller vart eller vad du gör!
- Amy, han är inte svensk. - Och jag är inte hans son.
Säkert.
Vem är du då?
Russ?
För jag har sett er två tillsammans, och jag svär...
det är något väldigt...
konstigt på gång.
Vi måste säga det.
- Vi säger ingenting. - Säga vad då?
- kom igen. Gör det. - Knip igen. Vi säger det inte, okej?
Förresten tror hon oss inte. Hon kommer bara tro att du härmar mig.
- Gör så där med knogarna. - Det övertygar henne inte.
Säg henne då nåt som bara jag vet så kan hon fråga mig samma sak.
- Som tant Spazzy. - Hur kommer det att funka? Tänk efter.
- Visa henne ärret. - Vem som helst kan ha ett ärr.
- Men födelsemärket då? - Det kan vara en tillfällighet också.
- Jag vet att hon tror på oss. - Hon kommer inte tro oss.
- Jag vet att hon tror på oss. - Hon kommer inte tro på oss.
- Hon gör det! Hon gör det! - Hon gör det inte! Hon gör det inte!
- Hallå! - Jag önskar jag stod på en matta.
- Jag sa ju det. - Amy?
...ombord på skeppet...
...omvandla potatisen till en mängd produkter.
Sluta bita.
Låt mig vara.
Jag annonserar skräck och förvirring.
Jösses. 99 kanaler och ingenting att titta på.
Hur... har det gått till?
Jag vet inte.
Se på honom. Han är så...
pinsam.
Du är inte pinsam.
Du är förtjusande.
Då. Du är förtjusande då.
Sluta peta!
Se på frisyren. Ser ut som Hermans Hermits.
Jag "scnackar" som om jag hade munnen full av "scpott".
Så klart du gör.
Får inte det faktum att jag är en patetisk fåne dig att förakta mig.
Nej.
Varför?
Föraktar du dig själv?
När jag ser på honom, ser jag bara massa hemska minnen,
minnen som jag merparten av mitt liv försökt att glömma.
Jag är ledsen.
Hej. Kenny.
Illamående över bröllopet imorgon?
Gud, bröllopet imorgon. Vänta lite.
Bröllopet imorgon. vad ska jag göra med honom?
- Ta honom med oss. - Va?
Till en viktig tillställning? Är du galen?
Ta med honom?
Det är en viktig tillställning, med människor som respekterar mig. Han kommer att skämma ut mig.
- Hallå! - Åh.
Jag förbjuder dig att fästa dig vid honom.
Vadå, Kenny? Vem blev sjuk?
Tack och lov att din systerson kunde ta lille James plats.
Ingen av dom andra barnen var tjock nog att passa i hans kläder.
Det är okej. Det är okej.
Oroa dig inte.
Oroa dig inte. Ta bara av dig den och släng den under bordet när ingen ser.
- Verkligen? - Ja.
Hej.
Jösses.
Russ, Russ!
Förlåt mig, Clarissa. Du stör oss. Vi dansar.
- Men det är jätteviktigt! - Inte nu, grabben.
Men det är jätte, jätte, jä...
- Han gör dig galen, eller hur? - Ja.
Det är annorlunda när dom är dina egna.
Förresten, när ska du ge upp ditt syndiga liv och stadga dig?
Så snart du blir ledig igen, Clarissa.
- Jag är allvarlig. - Jag också.
Amy, jag har en fråga.
- En stor en. - Okej.
Hur är det med den söta flickan du kom med idag?
Du menar Amy? Nej, vi jobbar ihop.
Jag har känt henne väldigt länge.
Jag vet att vi inte känt varandra särskilt länge...
Oroa dig inte för mig.
När jag träffar den rätta, så kommer jag nog få chans att fråga.
Ifall jag inte får chans att fråga...
Någon tar chansen just nu.
Amy?
Vill du gifta dig med mig?
- Okej, nu går vi. - Hallå!
Låt mig vara, din stora tönt!
Vänta lite, stopp!
Han frågade mig något. Vill du inte veta vad jag skulle svara.
- Nej. Nej. - Nej?
Han hade inte rätt att fråga det, okej? Du och jag är inte...
- Jo, det är vi! - Sen när då?
- S.D.S.! - Va?
Sköt dig själv. Vill du eller vill du inte veta vad jag skulle svara?
Vad skulle du svara?
- Ja, vad skulle du svara? - Försök igen.
Mindre inlärd likgiltighet, mera... värme.
- Vad skulle du svara? - Vad skulle du svara?
Så du vill veta vad jag skulle svara.
- Gå en sväng. - Det var jag som frågade henne!
Bara gå din väg.
- Vad skulle du svara... - Jag skulle svara...
Jag måste nog tänka på det.
- Åh, verkligen? - Ja. För att...
otroligt nog, vad som tidigare hade verkat vara...
den sämsta idén i universum, har
de senaste 12 timmarna förvandlats till en inte så dålig idé,
som öppnat en liten möjlighet för dig.
- För mig. - Ja.
Åh.
Och om jag inte ville ta vara på denna möjlighet?
En del av dig vill tydligen,
och det är den del av dig som får mig att...
tänka på det.
Ber du...
mig att...
tänka på det?
Vänta. Vänta ett tag...
Om du väntar lite, jag...
Jag ska bara hämta... betjänten... bi... bilen... från...
Och nu är han redo att känna kärleken.
Och före matchen idag mot bortalaget Orioles,
bjöd Riley in ett dussin barn att attackera honom med chokladpaj...
för att säga "Jag är ledsen"...
för vad han kallar ett "lättare missförstånd".
Farbror Bob vet hur man festar!
Så du kröp ner i kontainern bakom baren efter att jag gick.
Jag filmade det där.
Jag är delaktig.
Säg mig, vet du säkert...
att han lämnade över tillgångarna, eller håller han fortfarande på dom?
Stackars lilla Amy.
Involverad med en dålig chef...
som känner sitt ansvar mot sina klienter.
Vet du vad den vanligaste dödsorsaken för unga...
Russ! Personen jag tycker synd om är inte jag.
Det är mitt fel.
Jag gjorde det korkade misstaget...
Jag trodde du ändrat dig.
Jag är ledsen. Jag är verkligen ledsen.
Vet du vad som är sorgligast med detta?
Du kunde ha varit underbar.
Nej. Nej!
När slutar vi sumpa allt?
Russ.
Det är bäst vi ändrar oss.
Vi måste ändra oss.
Det är ganska häftigt att vi båda måste...
Det är vår födelsedag imorgon.
Ja, jag vet.
- Får jag fråga en sak? - Javisst.
- Vad händer sen? - Vad menar du?
Jag menar, med mig.
Mellan att vara mig och att bli du.
Vad händer?
Gör jag någonsin något rätt?
Såklart du gör. Du gör massor rätt.
Som vadå?
Jo,
du klarade dig genom grundskolan levande... knappt.
Gymnasiet, du är fortfarande en förlorare...
men du är inte längre dum.
Du arbetar häcken av dig och du får bra betyg.
Väldigt bra betyg.
Du får till slut ett stipendium till U.C.L.A.
Jag är smart?
Väldigt smart.
Men fortfarande en förlorare. Hoppa in.
Flytta över.
På högskolan blir du lite bättre.
Du går med i löparlaget...
hittar en talpedagog och fortsätter jobba häcken av dig.
Du tar examen som en av dom bästa i din klass.
Du satsar slutligen på en handelsexamen.
Där jag jobbar häcken av mig.
Ditt livs historia, grabben.
Den bra nyheten är att,
trots att du nu är en patetisk fåne,
så växer du så småningom upp till att bli mig...
en mäktig, förmögen tjejmagnet.
Som inte har varken hund eller tjej.
Är det så du ser mig? En hundlös, tjejlös snubbe?
- Med en ryckning. - Ja.
- När får jag den? - Det har jag glömt.
- När lär jag mig köra bil? - När du är 16.
- När får jag en bil? - När du är 18.
- När får jag ett sugmärke. - När du är 17.
När får jag reda på vad ett sugmärke är?
Inte ikväll.
Russ?
Ja, grabben?
Jag förstår vad du gör nu.
Jag menar, jag fattar vad jag gör.
När jag blir vuxen, som jobb.
- Jag kom på hur jag ska förklara. - Låt mig höra.
Du hjälper folk att ljuga om vem du egentligen är...
så att dom kan låtsas att dom är någon annan, eller hur?
Ja.
Du ser? Det var inte så svårt att förklara.
Det var ganska bra.
God natt, kompis.
God natt, grabben.
Detta är ABC-7 Los Angeles.
Nu, Eyewitness News.
God kväll, alla, och välkommen. Jag heter Harold Greene.
God Kväll, ni allihopa. Jag heter Deirdre LaFever.
Kvällens toppnyheter: Ännu en biljakt...
på en Los Angeles-motorväg,
denna gång med en åttabarnsmamma i en stulen minivan.
Jakten startade cirka 8:30 ikväll, när polisen upptä...
Jag vet, Tack, Don. Vi syns imorgon.
Jag hörde ditt "ni allihopa".
Det funkar.
Är det inte Mr. Imagekonsult.
Så, vad tycker du?
Säg det inte. Håret är fortfarande för stort?
Nej, det ser bra ut.
Får jag bjuda på kaffe? Tröst hos en främling, och det där?
Om vad du säger är sant,
så måste det vara det konstigaste jag någonsin hört.
- Det låter vettigt tycker jag. - Är det?
Varför skulle inte ditt åttaåriga jag resa i tiden för att hjälp dig?
Jag menar, du har problem. Han ska rätta till dig.
Tror du att han är här för att rätta till mig.
Såklart.
Du trodde väl inte att det var tvärt om, eller?
Kanske är han här för att lära dig ett och annat.
Eller kanske är han här för att få dig att minnas något.
Har du tänkt på det?
Inte förrän nu, nej.
Raring, hör här...
Du blir 40 imorgon.
Du har inte skaffat något av värde i ditt liv...
- Hallå! - Och, nej, pengar räknas inte.
Du är i praktiken utan vänner, du pratar knappt med din familj,
och du har precis mist den enda kvinnan i världen som någonsin betytt något för dig.
Vem, Amy? Snälla.
Hon är inte den enda kvinnan i världen, okej?
Hon... Hon jobbar för mig.
Hon är neurotisk. Hon biter på naglarna.
Nageln.
Den här.
Åh, herregud.
Ursäkta mig. Medans han börjar fatta, kan jag få påfyllning, tack?
Tack.
Okej, sluta inte. Fortsätt.
Hur är det?
Han frågar hela tiden om sin framtid.
Mitt förflutna. Har inte sagt så mycket.
- Bra. - Bra?
Tycker du det är bra?
Varför? Vad skulle du göra?
Om lilla Deirdre plötsligt kom hit?
Med så många frågor om framtiden så hennes skoluniform brister?
Ja.
Jag skulle säga, "raring,
oroa dig inte för någonting.
Allt kommer att bli jättebra".
Jag menar, hur många av oss blir så som vi...
tror att vi blir... när vi är små, egentligen?
Jag menar, hur många av oss blir astronauter?
Eller balettdansöser?
Vi gör bara så gott vi kan.
Dags att ta stora Deirdre hem.
Vet du, om du vill veta mer om din barndom, så verkar det som om du har...
en ganska bra källa, om du förstår vad jag menar?
Ja, det gör jag.
Deirdre, tack för att du tog tid att hjälpa.
Sluta aldrig att be om hjälp, Russ.
Du kanske får det.
- Tack. - Sköt om dig.
Hej då, ni allihopa.
Hej.
Hej, Janet, det är jag. Jag är ledsen om jag ringer sent.
Det är okej, Russ. Jag klarar mig nog.
Jag vill bara att du avbokar alla möten imorgon och flyttar dom till fredag.
- Något annat? - Nej, det var allt.
- Okej, jag fixar det. - Nej, vänta.
Det är något annat.
Jag vill att du tar reda på varför fullmånen ser orange ut ibland när den går upp.
- Jo, säkert. - Tack, Janet. God natt.
Hallå, grabben. Rusty.
- Hej. - Hej.
Vill du hjälpa mig med något?
- Det kan få dig tillbaka till din tid. - Javisst.
Bra.
Något om mig?
Ja. Vad som helst som kan ta mig tillbaka.
Du vet att jag gillar att hitta larver...
och lägga dom i en burk och mata dom...
och titta på när dom gör en kokong?
Nej.
Och sen en dag,
så kommer dom ut och det är riktigt häftigt.
Nej. Inte en aning.
Men fortsätt. Berätta mer.
Kommer du ihåg förra sommaren på Josies födelsedagsfest...
när jag fick Parmesanost upptryckt i näsan?
Har du några sexor?
Nej. Gå och fiska.
Några fyror?
Ingen. Gå och fiska.
Har du några sjuor?
Berätta mer om pappa.
Ibland...
låter han mig hjälpa till att meka med bilen.
Om jag gör något fel...
skriker han på mig.
Ibland köper han glass efteråt.
Men ändå, jag gillar inte att ställa till det.
Som förra veckan...
Jag slarvade bort en skruv.
Jag vågade inte säga nåt.
Jag hittade den sedan, i min ficka.
Titta, jag har den kvar.
Jag är rädd att ge den till honom.
Har du några nior?
Nej.
Min klassföreståndare förra året var tjocka Mrs. Kinkelman.
Hon var mycket bättre än Mr. Lupus.
Han hade den där lila bulan i ansiktet.
Jag kommer inte ihåg bulmannen. Vilken klass var det?
Varför frågar du mig allt detta?
Därför att jag har glömt något.
Jag har glömt den där händelsen som innebar något för mig...
och om jag kan komma ihåg den, kanske jag kan få hem dig.
Är du säker på att det inte är lila bulan?
- Det är inte bulan, grabben. - Det var en ganska stor bula.
- Berätta mer om andra klass. - Varför?
Ingen hade en bula i andra klass.
Min bästa kompis var Tim Wheaton, tills för ett par månader sen.
Kommer du ihåg honom?
Nej, det gör jag inte.
- Hans hus luktar fiskpinnar. - Nej.
Han var min kompis tills han började umgås med Vince...
och dom andra läskiga typerna.
Han kastade en sten på mig och vi har inte varit kompisar sen dess.
- Han kastade en sten på oss? - Åh, ja.
- Varför? Vad hände? - Dom grabbarna träffas...
varje rast i hörnet av skolgården...
där dom gillar att retas med andra.
Bakom lekskolan.
Ja. Där gårdsvakten inte kan se.
- Där den stora rutschkanan är? - Ja, den riktigt stora!
- Du kommer ihåg! - Fortsätt. Sluta inte.
Dom är fyra, och om dom inte gillar dig...
gör dom ditt liv till en mardröm!
Och det värsta är att dom är riktigt dumma mot djur.
Särskilt den där trebenta hunden.
Treben!
Hunden heter Treben!
Jag vet hundens namn! Jag vet allt, grabben.
Jag vet varför du är här! Det här är händelsen!
Vince Kajinski, slagsmålet! Slagsmålet!
Det var min åttonde födelsedag. Det var 32 år sen.
Idag! Ha, ha, ha!
Jösses.
Titta på bilen!
Titta på dina kläder!
Jösses.
- Jösses! - Jösses!
- Vi fixade det, grabben! - Är jag hemma! Är det verkligen 1968?
Ingen tvekan, grabben. När är rasten?
- 10:30. - Håll i dig, grabben.
Vi har 15 minuter på oss att förändra våra liv.
Okej, lyssna nu. Detta kommer att gå undan,
så du måste komma ihåg vad Kenny sa, okej: ett, två, ett, två.
- Ett, två... - Håll ner huvudet, och veva på.
Titta, titta! Där är den stora rutschkanan, ser du?
Den brukade vara mycket större.
Det här är vad jag kommer ihåg:
Några läskiga typer band fast den där trebenta hunden, Treben.
När du försöker stoppa dom, så åker du på stryk.
Åh, nej. Räddar jag honom?
Nej. Du åker i backen efter ett enda slag,
och fastställer därmed din ställning som förlorare...
under dom nästa åtta åren, och hela tiden på gymnasiet...
från och med då går ditt liv åt skogen.
Åh, jösses.
Snart så kommer Vince Kajinski och hans kumpaner runt hörnet.
- Titta. Där är dom. - Hallå, lipsill!
Dom säger nåt som får dig att gå dit.
När du kommer dit, så har dom bundit Treben.
Frågor?
Ja. Vad är en kumpan?
Hallå, Rusty, kom hit.
Det är din födelsedag, eller hur? Vi har en present till dig.
Du grabben. Du behöver inte göra detta.
Du behöver inte slåss idag.
Kom nu, skynda på!
Nej. Om jag inte står upp mot dom idag,
så måste jag slåss imorgon eller nästa dag igen,
och idag är du med mig.
Du har rätt. Idag är jag med dig.
Jag kan göra det här.
Du kan göra det. Var inte rädd.
Nu går jag!
Jag stannar här.
Varför tog det sån tid?
- Kom igen, Rusty Jag såg just...
Ja, skynda på.
Kom igen, det blir bra. Varför går du inte?
- Ja. - Det blir roligt. Här är din present.
- Vad gör ni? - Den här trebenta hunden är värdelös.
Vi ska se på när han springer. Tänd smällarna.
Släpp hunden. Ni är ena riktiga skitar.
- Vad kallade du oss? - Skitar!
- Bra träff. - Vi härskar.
Vilken klant.
- Det var häftigt. - Ja, precis.
Vince, vänd dig om.
Åh, det är så du vill ha det.
Kom igen, Vince, ta honom!
Sluta!
- Ta honom! - Kom igen! Ta honom!
- Åh! Sluta! - Kom igen, fjant!
Ska du gråta nu?
- Ett, två. Ett, två. - Ska du springa till mamma?
Ett, två!
- Ge dig! Ge dig! - Nej.
- Säg förlåt! - Nej.
Ge dig! Säg förlåt!
Jag ger mig. Förlåt.
Ja! Du vann.
- Jösses! Du klarade det! - Yabba-dabba-doo!
Ha, ha! Yabba-dabba-doo, precis.
- Du vann slagsmålet. Du gjorde det. - Jag gjorde det, jag gjorde det!
Det var allt! Jag gjorde det jag skulle.
Allt kommer att bli annorlunda nu.
Ja, jag antar det.
Över. Det är över. Ja.
Det är över, eller?
- Åh, nej. - Va?
Det är inte över.
Det blir värre, grabben. Mycket värre.
Vad pratar du om? Jag vann slagsmålet.
Det var inte slagsmålet.
Det var inte det.
Det är inte över.
Håll isen på ögat, pojke.
Mr. Branch, jag lade rapporterna på ditt skrivbord.
Mamma, jag är ledsen.
Åh, det är okej.
Jag är ledsen att du fick lov att komma, Mrs. Duritz.
Vi vet alla att ni inte mått så bra.
Snälla,
straffa honom inte, Mr. Branch.
Det är hans födelsedag idag.
- Mamma, pappa är hemma. - Pappa?
Gloria.
Vad gör du? Är du inte klok?
Jag mår bra.
Så, så.
Du stannar här!
Skräm inte upp honom. Han har haft en jobbig dag.
Gloria, doktorn sa att du inte skulle lämna huset.
- Vad är det med dig? - Jag är ledsen.
Hur kunde du göra så mot din mor? Ska du ha livet av henne ännu snabbare.
- Va? - Vi kommer att förlora henne.
Gud, och så gör du en sån här sak. Du tar livet av henne!
Jag hittade skruven, pappa. Skruven.
- Sluta gråta. - Här är skruven, pappa.
Titta! Här är den. Här är den. Jag hittade den.
- Sluta gråta. - Snälla pappa, titta på skruven.
- Här är den. - Sluta gråta.
Sluta.
Du måste växa upp nu.
Förstår du?
- Ja. - Väx upp. Väx upp!
Mamma är döende.
- Jag vet. - Snart?
Ja.
Innan din nästa födelsedag.
Var det mitt fel?
Nej.
Nej, du gjorde det inte.
Det var inte ditt fel.
Pappa sa bara så för att han är rädd.
För han vet att han måste uppfostra dig ensam...
och han vet inte hur han ska göra.
Jag trodde att du aldrig grät.
Inte sen min åttonde födelsedag.
Jag antar att jag har börjat igen.
Varför?
För jag kom just på varför jag har den där ryckningen.
- Kan någon ringa efter "Buäämbulansen".
Ja. Ja.
Du skulle behöva dom nu, va?
Kom nu. Ska vi sticka härifrån?
Vi sticker.
Vi tar och äter något.
Okej. Men jag vill få äta vad jag vill.
Detta är äckligt. Får jag lite av ditt.
- Hallå! - Hallå!
- Du verkar inte så arg. - Över vad?
Att vi inte ändrade någonting.
Att vi fortfarande måste slåss mot Vince Kajinski...
varje vecka, tills vi slutar grundskolan.
- Ja. - Att vi fortfarande är fula i gymnasiet.
- Men inte dumma. - Inte dumma.
Och att vi tillbringade tiden på universitetet...
som en tjejlös, hundlös tönt med en ryckning.
Och att vi inte har någon familj när vi är 40.
Ja.
Gjort är gjort.
Ja.
Men det är vår födelsedag. Okej?
Grattis på födelsedagen, grabben. Skål, grabben.
Hej, gubben. Hur är det med dig?
- Vem är du? - Chester, kom nu, gubben.
Hörde du vad han kallade hunden?
Chester.
Kan det...
Är det...
- Inte en chans. - Det är inte möjligt.
Gillar du det gamla planet?
Ja.
Du låg bakom detta.
Du lämnade flygplanet på min trappa.
Ja. Ja, jag tyckte det var en bra grej.
Ja. Det var det.
Jag antar att du har massor av frågor.
- Ja. - Jag skulle inte oroa mig.
Du har 30 år på dig att fundera.
Jag måste gå nu.
Familjen väntar.
Det var särskilt trevlig att träffa dig igen.
- Vi syns igen. - Vi syns.
Hej då.
Jösses.
Vi fixade det.
Jösses!
- Vi fixade det! - Vi fixade det!
Jaaa!
- Jag är okej! Vi är okej! - Vi är okej!
Vi är okej!
- Du är pilot. - Du är pilot.
- Nej, du är pilot.
- Jag är pilot. - Vi blir piloter!
Vi blir piloter! Ja!
- Såg du vår hund? - Vad heter han?
Chester.
- Chester, världens bästa hund! - Världens bästa hund!
Ja!
- Såg du vår familj? - Ja.
Häftigt.
Den gamla damen såg bekant ut.
Ja, jag tyckte det också.
- Titta, där åker vi. - Ja.
Där åker vi.
Jag är ingen förlorare!
Där åker vi.
Grabben?
Hej då, grabben.
Tack.
Hallå?
Jag är här.
Russ?
- Russ? - Hej, Janet. Jag är här. Jag kommer snart.
Ett par frågor. Varför är jag inte på kontoret?
Varför är du inte på kontoret?
- Och vart har du varit? - Ringde du min pappa?
Ja, jag sa att du kommer på söndag för att hjälpa till med flytten.
Han fick nästan en hjärtattack, om nu det var vad du ville.
Fixade du flygbiljetterna till Hawaiii?
Jag bokade dom. Två i förstaklass. Du åker klockan två.
Tack. Har du en penna?
Byt ut namnen här. Använd mitt kreditkort.
Russ!
- Jag älskar det, jag älskar det! - Aloha, Janet.
Jag älskar Hawaii. Jag älskar Hawaii.
Vill du komma in.
Ja.
Månen ser ibland orange ut när den går upp, för ljuset
måste färdas genom mer av atmosfären än när
månen är högt upp. De blåa ljusvågorna skingras men det
röda ljuset tar sig igenom... ...bara ifall att du undrade.